- Hej. - Hej.
- Vilka fina kulor! - Mm.
- Sover mamma? - Mm.
- Det är kallt i dag. Fryser ni? - Mm.
Är ni hungriga? Ni ska kanske åka hem så att mamma får laga mat?
Nej, hon är full.
Det är ju inte bra... Nää. Har hon druckit allt det där?
Här kan vi inte sitta och frysa!
- Ska vi gå och äta nåt? - Mm.
Allt kommer att bli bra nu, barn.
Allt kommer att bli så bra.
Den kallas för jolle, eftersom den har en platt akterspegel.
Hon har inget namn. Det tänkte jag att vi kan komma på gemensamt.
Pilla inte på de där! Vad fan gör du?
Undvik att pilla. Det finns många farliga grejer här.
Har ni några förslag på namn?
Det är skitbra, Lars!
Och så köper vi egna cigg i fortsättningen!
Pilla inte på allt.
Jag tror att det kan bli ganska bra. Formellt sett är ni inlåsta.
Tomas är lika mycket vakt här som på nån av era anstalter.
Håll er till reglerna, annars...
Jag undrar bara en grej. Är det här en motorbåt eller en segelbåt?
Motorbåt. Den har ju ingen mast.
- Du är så blåst att man blir rädd! - Vad är problemet?!
Ska vi ta en rökpaus innan vi kör i gång? Okej?
Ut och puffa! Ta två-tre stycken så att ni riktigt känner nikotinet!
Vem var det som larmade?
Det här är din plats. Jag ska ta bort Ernsts saker.
Vilken utsikt!
Jag åker. Och ambulansen är på plats?
- Här kommer Patrik. - Jag är på väg. Hej.
- Hanna Kruse. - Välkommen! Du är efterlängtad.
Jag fick precis ett larm om en singelolycka. Du kan väl åka med.
Annika har du redan träffat. Martin Mohlin har varit här ett par år...
Mellberg är chef. Gösta Flygare har nog alltid varit här...
- Och du själv? - Jag har alltid varit här.
Jag är uppvuxen här. Alla andra tog sig härifrån, men jag stannade.
- Det är väl inget fel med det? - Nej.
Hej.
Det finns inga sladdspår. Hon somnade kanske vid ratten.
Det här är Hanna Kruse. Hon är ny på stationen.
Han hade inget bälte på sig. Kraftigt våld mot huvudet.
- Vilken match, va! - Nu blir det kvalet ändå.
Jag funderar på att byta lag. De får klara sig utan mig.
- Det finns ju inget understöd! - Snälla Torbjörn!
- Var dörren öppen när ni kom? - Nej, vi gick in där.
Marit Kaspersen.
Det ligger en spritflaska här. Det är väl förmodligen fyllekörning.
Hej, Annika. Kan du kolla en Marit Kaspersen, 620428...?
- Hur kunde han släppa andra målet? - Torbjörn!
Jag såg i din ansökan att du har flängt runt halva Sverige.
- Är du ambitiös eller rastlös? - Ambitiös.
- Därför kommer du till Fjällbacka! - Ja, faktiskt! Jag är strateg.
Ju fler tjänstgöringsorter, desto snabbare når jag en chefspost.
Vi argumenterade i går kväll. Sen tog hon bilen och försvann.
Var Marit berusad?
Berusad?! Marit...?
Nä, nä, nä... Hon drack aldrig.
Jag har levt ihop med henne i fyra år. Marit dricker inte.
- Och det är du helt säker på? - Hon var absolutist.
Vad bråkade ni om?
Jag vet inte... Jag ville inte att vi skulle hemlighålla vår relation-
-men hon ville inte skylta med den.
Var det värre än vanligt i går? Var Marit annorlunda när hon...
Nej.
Vi har haft de här bråken ett otal gånger. Det är alltid likadant.
- Marits dotter. - Hanna Kruse, polis.
- Patrik Hedström. - Vad har hänt...?
Sofie, vi går in på ditt rum. Kom!
Det var ju en bra början! Första dan...
Det är inte min första dag som polis.
SOFIE GRÅTER
- Är du gift? - Hur så? Nej, jag är sambo med Lars.
- Inga barn. - Vad sysslar han med, då?
Han är utbildad psykolog. Nu har han startat ett projekt i Fjällbacka-
- med ungdomar som hamnat snett. De ska rusta upp nån gammal båt.
Det har jag hört talas om. Bygden är orolig.
Varför då?
Fjällbacka är en liten plats. Man är rädd för det okända.
Vi kommer att ha gruppsamtal två gånger i veckan.
Där får ni säga vad ni tycker.
Det viktigaste är inte att hitta lösningar, utan att prata med varann.
Det som sägs här, det stannar här.
Hur känns det att vara i en grupp som har en mening och ett mål?
Jonna...?
- Det är okej. - Bara okej, eller? Kan du utveckla?
- Jag sa ju att det känns okej. - Uffe...?
Jag känner mig redan som en annan människa.
- Vanessa...? - Det känns bra.
Det är fint där vi bor, och det ska bli kul att jobba med båten.
Jag tror att jag kommer trivas.
Bra!
- Och Jorge...? Säger jag rätt? - Ja.
- Vad tycker du? - Nej, jag tycker det är...
Nämen... Jag vet inte.
Vi pratar ju inte i mun på varann i alla fall!
Vi kommer att ha individuella samtal varje dag.
Det är inte förhandlingsbart.
Jag vill att ni tänker ut nåt som ni vill prata om, som rör er själva.
- Det kan handla om ensamhet, våld... - Varje dag?
Varje dag. Sånt som ni inte brukar prata om.
Då tar vi lunch! Sen skrapar vi lite båt.
<32>Vi går en runda i baren,</32> <32>tar en öl eller två</32>
Dansa?
Ska vi ta en sväng på dansgolvet?
<32>När musiken har tystnat</32> <32>sitter vi kvar</32>
Kan jag få en virre, tack?
Hej!
Hallå.
- Vilket ställe, va? - Ja, det är grejer!
- Man känner sig bara gammal. - Ja. Fruktansvärt!
- Mellberg. - Rosemarie.
- Bertil, alltså... Bertil Mellberg. - Okej! Hej.
- Får jag bjuda på nåt? - Gärna... men inte här, va?
Inte här?
Nej, inte här...
- Vart ska vi, då? - Till nåt lugnare ställe kanske.
Du menar så, ja! Det finns ett hörn där borta.
Okej.
När vi fick upp fanskapet hängde det två stora humrar i röven på honom.
Två och ett halvt kilo styck. Jag tog hem dem och kokade dem.
Det är sant! Jag ljuger inte en sekund.
Har du aldrig varit i Spanien?!
Det finns ett jättefint litet ställe på Solkusten som heter Costa Blanca.
Det är en liten fiskeby. Det är små städer blandade med fiskebyar...
När man sitter på båten nattetid och tittar... Det är otroligt vackert.
Du är rolig, du! Det var länge sen jag skrattade så mycket.
- Det var väldigt trevligt. - Trevligt har man på cocktailparty!
Det var jättekul. Jag ska upp här.
Tack för i kväll!
Det var TREVLIGT!
- Du ringer, va? - Javisst.
Jag kommer inte att kunna le. Det kommer bara att bli dumt och stelt.
Du gör som du vill. Jag kommer att le som en tok.
Hur är det på jobbet? Några snygga killar?
- Det finns väl nån... - Han, Patrik?!
Han är ganska tråkig faktiskt.
Han och hans fru har bjudit oss på middag.
Det är trevligt. Eller...?
- Vi har fått in en bilolycka. - Mm... Just det.
Det är inte farligt här inne.
Det är där ute som det är farligt. Förstår ni det?
Var så goda.
Vet ni varför det är farligt?
Där ute, bakom det vackra ni ser, finns ondskan.
Den ligger där och väntar på er. Er mamma har drabbats av ondskan.
Vet ni vad ondska är?
Ondskan vill göra er illa, vill skada er.
Den vill få er att tro att allt är bra, men det är det inte.
Det är därför ni är här. Nu ska jag ta hand om er.
Ondskan kommer inte in i det här huset, innanför de här väggarna.
Men den kan komma till vår trädgård! Om ni går ut kommer ni att dö.
Vill ni det?
Ni är så duktiga!
Sen ska ni få dessert.
Här inne behöver ni aldrig vara hungriga eller frysa.
Man gör inte så som er mamma gjorde. Det är ingen bra mamma som gör så.
Det är så mycket som inte stämmer.
Marit skulle inte dricka sig berusad eller ge sig ut på vägarna.
Vårt bråk var ingenting.
Man vet ju inte allt om ens närmaste, även om man gärna vill tro det.
Ibland gör de nåt som man inte förväntar sig-
-och ibland inträffar en olycka.
Finns det nån som du älskar?
Då vet du vad jag pratar om.
- Vad tror du hände? - Jag vet inte.
Men jag vet att Marit inte skulle dricka sig redlös och köra bil.
Karin!
Vi får rättsläkarens rapport under dagen. Jag hör av mig.
- Vad är det här? - Hot, snusk... Anonymt.
- Varför det? - Jag vet inte.
- Vem tror du har skrivit det? - Ja, inte vet jag!
Marit var gift tidigare. Hur var den relationen?
Det var ingen relation att prata om.
Det var lite ansträngt efter skilsmässan.
- Sen några år tillbaka är det lugnt. - Hur då "ansträngt"?
Ola... ville väl inte acceptera att Marit lämnade honom.
Jag vet inte... Marit var en helt normal person.
Eller helt normal var hon inte, med tanke på hennes val-
-men hon levde ett stilla liv.
Att nån skulle vilja göra henne illa känns som en befängd tanke.
- Det var kanske ett hatbrott. - Ola!
- Vantskruv. - Vilken sort?
7/60.
Nu har du träffat en ny kvinna.
Det där är min syster. Vi bor ihop.
Jag kommer aldrig att leva med en kvinna igen.
- Drack Marit? - Nej, inte så länge vi var gifta.
- Varför inte? - Hon tyckte väl inte det var gott.
Hon och Kerstin fick hatbrev.
- Vet du nåt om det? - Ingen aning.
- Det var inte du som skrev dem? - Nä, det var det inte.
- Hur många skulle han ha? - Fyra.
- Vi kommer att analysera breven. - Okej... Vad bra för er.
- Vad gjorde du i söndags kväll? - Frågar du om jag har nåt alibi?!
- Jag frågar bara vad du gjorde. - Var hemma. Sofie sov hos en kompis.
- Och din syster? - Det får du fråga henne.
Och det var ingen som ringde eller nån granne som såg dig?
Jag är tacksam över att få vara med på det här.
Jag kommer att skärpa mig.
- Vad gör dig arg? - Jag vet inte. Typ allting.
Du går ju runt och bär på en ilska. Det är helt uppenbart.
Vore det inte bra att prata om den?
- Kommer det att funka, tror du? - Ja. Jag kommer att skärpa mig.
Skulle det inte vara skönt att prata om det?
Du är dömd för misshandel.
Varför gick det som det gick?
- Jag vet inte. - Du måste väl veta nånting.
Det är många orsaker. Allt gick åt helvete!
Jag tycker inte om när folk gör en besviken.
- Besviken? - Falskhet.
- Det var bara en fråga. - Ja, men man blir irriterad.
Jag bara frågar!
Jag hatar när folk ljuger, och när folk snackar skit bakom min rygg.
- Mm... - Kan jag gå NU?
- Jag minns nästan inte mamma alls. - Och pappa?
Han söp.
- Vad tycker du om Uffe? - Jag tycker att han är helt okej.
Han var inblandad i det där knivbråket på Ullevi.
Han är ju ganska söt.
- Hej. - Hej.
Här håller ni på, ser jag! Jag har hört om det här. Spännande!
- Och ni bor i byn, har jag förstått? - Ja.
Vi vill inte ha er här.
Ni är brottslingar som av nån jävla anledning inte sitter inlåsta!
Vad har ni gjort? - Att du är hora syns tydligt. - Du, då? Knarkar!
Sitter och sniffar! Passa er jävligt noga!
Om ni ställer till nåt, så jävlar... Vi är en traditionsrik bygd.
Vi sköter oss här, och vill inte ha några horungar och småfittor som ni!
Bara så ni vet. Passa er! Hej så länge.
Hej då.
"Hejsan, det är Bertil! Jag skulle bara tacka för senast."
"Det var trevligt."
- Tjena. - Hallå. Tjena, Hedström!
- Hur mår du...? - Jättebra! Vad får det lov att vara?
Jo, här ska du se...
Jag har fått den första obduktions- rapporten på Marit Kaspersen.
De hävdar att hon var död innan olyckan skedde.
Spritförgiftad. Hon hade 6,1 promille i blodet.
Hon skulle alltså ha hällt i sig en flaska starksprit-
- dött av den under bilfärden, och sen kört in i ett träd.
Sånt händer faktiskt ibland. Hon var full som en häst och körde ihjäl sig.
Enligt hennes sambo drack hon inte.
De hittade skador runt munnen, och nere i svalget.
"Kunde ha uppkommit i samband med olyckan, men det är inte troligt."
Är det inte troligt?! Du vet väl hur rättsläkarna är!
De garderar sig vid minsta frågetecken.
- De har fått hotbrev också... - Ja, men vad fan! Får jag titta, då?
Okej. Lägg några timmar på det här. Och en sak till, Patrik.
Du ska gå med Martin, inte med Hanna. Hanna ska gå med Gösta!
Hon ska gå med Gösta!
Varför har han alltid en stor flaggstång i röven?
"Hej, det är Bertil."
"Vad sägs om en mysig skogspromenad? Kanske en liten middag?"
Ska du bara stå där?
- Vad fan... - Vänta, grabbar! Lägg av!
De skojar bara. - Det var bara på skoj, eller hur?
Det är bara för att du ska reagera.
Det är ingen fara. De plojar bara. - Det var bara på kul, eller hur?
Kuk, fitthelvetes, jävla fitta!
- Går det bra? Vart ska vi åka sen? - Nangilima.
- Jag vet vart du vill åka. - Jag vill åka hem!
Jag får nog filma er.
Kan ni inte leka lite? Ni kan väl hitta på nåt där ute.
Vad bra! Ja, cykla är fint.
Härligt!
Snart kommer de.
BEBISGRÅT
- Kan du ta henne? - Visst.
- Hur är hon, då? Hanna? - Jag vet inte riktigt.
Det blir nog skittråkigt.
Skål för kärleken!
- Vill du ha whisky, Hanna? - O, ja!
Jag gillar att vara här.
Jag också.
Allt bra? Jag låser för natten nu.
Sov gott, Vanessa.
Sov gott.
God natt.
- Känner du? - Mm.
- De var gulliga. - Mm.
- Vad tycker du om honom? - Han är psykolog.
Jag gillar henne. Hon känns enkel och rak.
Hon följer med i morgon och provar brudklänning.
- Jag kommer att vara bakis i morgon. - Och...?
- Det blir jobbigt. - Och det vill du tänka på nu?!
Jag älskar dig, och jag är lycklig över att vi ska gifta oss.
Det är du också!
- Vad tycker du, Hanna? Är vi snygga? - Gud, vad fint!
Jättefint!
Gud, jag kommer att vara så nervös.
Den känns fin.
- Och magen kan växa. - Magen kan växa som den vill!
Jag blir glad när jag är här nere. Där är det!
Ska inte ni gifta er? Ni verkar ha det så himla bra!
Skenet bedrar. Det är lite upp och ner.
- Det är svårt att tro. - Vi är bra på att hålla fasaden uppe.
Det må jag säga!
Vi har det nog bra, men vi kör fast i gamla spår, och trampar och trampar.
- Sånt brukar bero på nånting. - Mm. Men nu pratar vi inte om det.
- Jo, men det kan vi göra. - Nä. Själv?
Jo, det är bra! Helt okej!
- Men...? - Nej, inga "men".
Jag älskar honom och vi ska gifta oss. Fast... Usch, det är så hemskt!
Jag har börjat se saker som han gör, som jag retar mig på.
Då tänker jag: "Så där kommer han att göra resten av våra liv!"
"När vi är gamla!" Usch.
Men det är säkert bara lite bröllopsnoja.
- Hur är det? - Usch! Det är löjligt...
Det är inget.
Jag vet inte vad det tar åt mig!
Det är väl bara att man... känner sig så fladdrig och rotlös.
Snart ska vi slå oss ner nånstans och stanna. Det vill vi båda.
- Det är ansträngande. - Men det är inte därför du är ledsen?
Nej, men det är... När man ser hur människor har det runt omkring...
Hur ni har det... Ni har barn och ska gifta er.
Man undrar vad man håller på med.
Man gör så konstiga val ibland. Jag är så glad att jag har träffat dig.
Hur gick det? Det var inte meningen.
Ska vi göra nåt annat?
- Kan du inte sluta att gråta? - Jag vill gå ut!
- Ska vi göra nåt annat i stället? - Jag är trött på att vara inlåst.
- Var är ölen? - Vi har allt. Kom!
- Är det nåt, eller? - Skit i det!
Tjena, bruden!
Vad fan glor du på?!
Lägg ner, Uffe!
Det är konfirmerat att hon är död.
- När hittade du henne? - För 25-30 minuter sen.
Jag vill ställa några fler frågor.
Hon har inte legat här länge. Hon ser ut att ha blivit strypt. Kom, Martin.
Hon är en av ungdomarna som jobbar med båten.
Jag såg henne i går kväll.
Vi blev kallade till bygdegården i natt - det var nåt disko där.
Jag och Hanna hade skiftet.
Det blev bråk och hon var av nån anledning offer för allas ilska.
Vi särade på dem och lugnade ner dem.
Sen körde jag tillbaka de andra. De hade smitit ut utan tillåtelse.
Och hon...?
Hon försvann i samband med att vi bröt bråket.
Vanessa Persson var föräldralös. Hon slussades runt på olika fosterhem.
Anstalt sen två år tillbaka.
Några småbrott som ledde till nåt större, stöld, häleri...
Inga syskon. Hon verkar inte ha några släktingar alls.
"Vid 01.10 hördes skrik och bråk från baksidan av bygdegården."
Vad har jag gjort?!
Vi ser hur Uffe skakar Vanessa. Sen bryter vi bråket.
När vi försöker reda ut vad som hänt är den enda förklaringen-
-att hon har snackat en massa skit.
Uffe sa precis samma sak till mig.
Sen tar jag Vanessa åt sidan, och frågar om hon vill göra en anmälan.
- Vad fan håller du på med?! - Du måste ju lyssna på oss också!!
Sen vänder jag mig mot dig. När jag vänder mig tillbaka är hon borta.
Hon springer ner mot samhället.
Jag överväger om jag ska springa efter...
...men det gör jag inte.
Yes.
Jag ska formalisera det här. Du kan väl hojta om du kommer på nåt mer?
Hanna, du hade inte kunnat göra på nåt annat sätt.
Det vet man aldrig.
- Vi var förbannade på henne. - Varför det?
- För att hon hade snackat skit. - Vad då för skit?
Hon hade sagt att jag var falsk - men inte till mig.
- Vad gjorde du under bråket? - Ingenting.
Jag sa lite taskiga saker till henne.
- Du var inte med och slog henne? - Nej!
Okej. Finns det nåt annat som du kommer att tänka på?
Nåt som varit konstigt? Nån hon har träffat?
- Hennes humör... Vad som helst. - Det här är ett konstigt ställe.
De flesta människor här är konstiga. - Du är ju väldigt konstig.
Det har inträffat konstiga saker här.
Jag ville bara att hon skulle ta tillbaka lite grejer som hon sagt.
- Du stod ju och knuffade på henne. - Nä, det gjorde jag inte.
- Uffe, jag var där! - Jag gjorde det i självförsvar.
Vad hände sen, då?
Du stoppade mig... med lite övervåld. Sen såg jag henne inte mer.
- Men du slog henne...? - Nej, jag slog henne inte.
- Det står här att du slog henne. - Okej. Skriv att jag inte gjorde det.
- Vi VET att du slog henne. - En örfil kanske.
En örfil är väl för fan okej?!
Jag minns inte så mycket. Jag var full. Jag minns lite skrik och bråk.
Varför var du arg på Vanessa?
- Jag pallar inte det här! - Sätt dig ner.
- Sätt dig! - Kan jag inte stå?!
Sätt dig ner och svara på frågan!
- Hon snackade skit. Hon ljög. - Om vad?
Hon sa att jag hade sagt en massa saker som jag inte hade sagt.
Hej.
- Hur är det? - Det är okej.
Vill du bo kvar här eller ska jag fixa ett annat rum?
- Det går bra. - Okej.
Kan du inte låta det där vara kvar?
- Vad läser du? - Det är bara... en bok.
- Om du vill snacka, så finns jag här. - Mm.
Jag menar allvar. Om du vill snacka, så finns jag här.
- God natt. - God natt. Sov gott.
Detsamma.
Tejp...
Tjena.
Vad gör du?
Jag var på konferens i Halmstad för tre år sen.
Där gick man igenom några ouppklarade fall.
Jag vet att jag gjorde anteckningar.
Handskrivna anteckningar från ett...
...konferensställe i Halmstad.
Här ska vi se.
Hej, det är Hedström. Kan du titta på Marit Kaspersen en gång till?
Jag tror att du kan hitta tejprester runt hennes mun.
Men du kan väl leta... Ring tillbaka så fort du kan. Hej.
- Vad heter polisen i Borås? - Jan... Gradenius.
Hittar du nåt?
Ja! Vilket slags tejp är det?
Nu minns jag dig! Från Halmstad. Då hade du lite mer hår, tror jag.
- Nu utreder ni mordet på en flicka? - Ja, men det är en annan utredning.
Vad har du som liknar det här, då?
Jag kommer ihåg din dragning... med tejpen. Det liknar vårt fall.
Det där är ett fall som har grämt mig i många år.
Men nu är det kanske nåt på gång!
Bruden du lånade pengar till...
Akta bilen!
Kroppsligt klarade han sig bra, men han blev mentalt handikappad.
Han blev som ett barn igen - men vi klarade oss bra.
- Hur gammal blev han? - 22.
De ringde en onsdagseftermiddag...
...och sa att Rasmus hade hoppat från en bro.
- Och att han hade druckit mycket. - Hur reagerade du på det?
Rasmus kunde inte dricka efter olyckan, rent fysiologiskt.
Han var ett barn! Han tänkte och fungerade som ett barn.
Och han var en glad pojke.
Han skulle aldrig dricka sig berusad och ta livet av sig.
De la ner undersökningen efter ett tag. De avskrev det som självmord.
- Är det nåt speciellt du vill veta? - Nej, jag... Jag vet inte.
Jag gör vad som helst för att sanningen ska komma fram.
Du har inget plagg som Rasmus hade på sig den dag han dog?
Jo, vänta!
Det här är Rasmus ryggsäck.
Han hade den på sig när han dog. Den kan kanske vara till hjälp?
Hörni!
Det här är Rasmus Olsson. Han dog för tre och ett halvt år sen.
Fallet avskrevs som självmord-
- men jag tycker att det har stora likheter med Marit Kaspersens död.
De hade höga halter av alkohol i blodet trots att de var absolutister.
De var blå på armar och ben, och man hittade tejprester kring munnen.
Obduktionerna visade på skador i munnen och i svalget.
Fallen har ett samband.
Det här hänger ihop. Vi har alltså tre mord i två olika utredningar.
Tre mord, Bertil... Ska vi be om hjälp?
Nä! Jag tycker att vi ska reda ut det här själva.
Men om ni skulle tappa kontrollen måste jag givetvis omprioritera.
Okej. Ni hörde vad Bertil sa.
Jag åker och tittar på obduktionen av Vanessa.
Jobba på! Vi ses!
Flickan har utan tvekan blivit strypt.
Tungbenen har tydliga frakturer. Inga spår av snara eller liknande.
Vi har även hittat spår av yttre våld - troligen några slag mot kroppen.
Den ena kinden hade en blödning som om hon fått en kraftig örfil.
- Tidpunkten? När dog hon? - Runt tre-fyra på natten gissar jag.
- Sexuellt övergrepp? - Nej.
Nåt annat?
Vi har säkrat några intressanta hårstrån från insidan av hennes hand.
Hårstrån är kanske slarvigt sagt... Det är päls.
- På insidan av handen? - Hundpäls - från en galgo espanol.
Ja... Absolut!
Javisst... Precis!
Ja.
- Hej. - Ola!
- Kan vi tala ostört nånstans? - Här!
Jag har funderat lite.
Det var jag som skrev breven till Marit och Kerstin.
Jag ville bara berätta det. Jag vill ju inte hindra er i ert arbete.
- Och nu tyckte du att det var dags? - Ja.
Vad händer med mig nu?
Vi får utreda ditt erkännande. Du kallas till förhör.
Det var ju en del hot i breven. Sen avgör åklagaren om det blir åtal.
Det måste väl vara till min fördel att jag erkänner?
- Varför det? - För att...
Okej.
- Du... Har du hund? - Va?
- Har du hund, Ola? - Nej.
Synd.
Hej, det är Patrik. Ni hittade inte en utriven boksida i Marits bil?
Ja, en utriven boksida...
Jag tyckte att jag såg nåt som låg på golvet. En massa skräp.
Jag väntar.
Ja, jag är här.
Otroligt.
Skicka hit den så fort du kan.
Tack.
Den här låg i Rasmus ryggsäck.
Nu verkar det som om det låg en likadan i Marit Kaspersens bil.
Den efterlysning som Mellberg bad dig skicka ut...
- Lägg till den utrivna boksidan. - "Hans och Greta"?
"När de hade gått en stund såg de en stuga som verkade bekant."
"De skyndade in i stugan. Greta skakade sina fickor"-
- "så att pärlor och ädelstenar föll ner på golvet. Hans tömde fickorna."
"Då flydde nöden sin kos, och lyckan log emot det lilla hemmet igen."
- Slut! Förstod ni sagan? - Ja, den var jättebra.
- Nu ska vi äta tårta. - Tårta!
Jag har lagt på lite extra jordgubbar åt er...
...mina små olycksfåglar.
Textning: Jonas Beckman Svensk Medietext för SVT